Opprinnelse

= Romantikkens opprinnelse =

Romantikken, var den etterfølgende perioden fra Opplysningstida. Folk begynte nå, å lengte til andre sider av menneske livet, annet enn informasjon og kunnskap. De begynte nå å glede seg over naturen, levde seg inn i de villeste av fantasier, og begynte og gjør ting, og tenke på ting som strittet imot det som virket fornuftig fra før. En teori, til direkte hvordan romantikken oppsto, er [|den franske revolusjonen] i [|1789]. En person som skulle vise seg å være en veldig viktig person i oppstandelsen av romantikken, var [|Jean-Jacques Rousseau]. Han var en teoretiker som levde før [|den franske revolusjonen]. Men han var annerledes fra de vanelige teoretikere på denne tiden, han var en av de første som allerede lenge før revolusjonen, hadde tanker som vi kjennetegner med romantikken. Han var en av de som førte til [|den franske revolusjonen]. Den vanelige teoretiker på denne tiden, mente at alt et menneske trengte var kunnskap, og vite hva som er rett eller galt, mens Rousseau mente at menneske på en måte hadde rett på mer. Han mente et menneske ville bli lykkeligere og folk ville faktisk bli unike, om flere folk fulgte hans tankegang. Hans hoved mening var at all den kunnskapen hver dag i samfunnet, ville til slutt ødelegge sinnet til menneskene. Men det ble mange skeptikere til denne tankegangen og livs måten, fordi de mente at de gjorde det som strittet mot fornuften, og det ikke var viktig.