Wergeland_og_Welhaven

=__Henrik Arnold Wergeland og Johan Sebastian Welhaven__=

__Henrik Arnold Wergeland__
Henrik Arnold Wergeland ble født den 17. Juni 1808 i Kristiansand. Han er i vår tid kjent som en av Norges fremste lyrikere. Henrik Wergeland var det eldste barnet blant fem til Aletta Dorothea og Nicolai Wergeland. Henriks far, Nicolai Wergeland var norsk teolog, skrib ent og politiker som var en viktig person i riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Som prest i Kristiansand ble han valgt til å representere Kristiansand som Eidsvollsmann. To år senere ble han utvalgt til sogneprest i Eidsvoll kirke og han tilbrakte resten av livet sitt i Eidsvoll.

Nicolai skrev også mange verk som var politisk – og litteraturkritiske som han fikk mye kritikk tilbake for. Han skrev blant annet verket ”Sandfærdig Berettelse om Danmarks politiske Forbrydelser mod Kongeriget Norge”. Nicolai Wergeland skrev også om andre temaer, blant annet en barnebok kalt ”Henricopedie” som var skrevet til oppdretten av Henrik. Henrik Wergeland har b litt sterkt påvirket av farens politiske meninger og verk. Nicolai mente tidlig at Henrik hadde et spesielt glimt i øyet og oppfattelsesevne som ingen av de andre barna hadde.

Henrik flyttet med familien sin til Eidsvoll da han hadde fylt ni år. Oppholdet her gjorde Henrik mer bevisst på farens arbeid og deltakelse under grunnlovsarbeidet i 1814. Elleve år gammel flyttet Henrik til sin mors søster for å studere ved Christiania Katedralskole.

Henrik Wergeland var en ivrig skribent allerede i tidlig alder. Så tidlig som i 1821, 13 år gammel fikk han sitt første verk trykket, ”Blodstenen” en skrekkromantisk historie. I 1825 startet Henrik å studere ved det kongelige Fredriks Universitet, og fra 1826-1829 studerte han teologi. Han var veldig opptatt av kulturpolitikk, politikk og st udentliv og 17. mai feiring som var mot kongens vilje.

Wergelands verk omhandlet ikke bare politiske og språklige meninger, han skrev blant annet mange verk om forelskelser i skoletiden som utviklet han som dikter. I tilegg til skrivningen og nasjonalismen var Henrik Wergeland en ivrig frihetsforkjemper som deltok i å gjøre Norge til den kulturnasjonen den er i dag og har engasjert seg i saker utenfor Norge som i Polen, Irland og Brasil.

2. Mai 1844 ble Henrik sengeliggende sannsynligvis syk med lungekreft. Her tilbrakte han sin siste stund og fullførte mange uskrevne verk som ”Den engelske Lods”. Til tross for den uhelbredelige sykdommen stod han opp 17. mai og så på toget, etter dette ble sykdommen bare verre og verre og Henrik døde 12. juli 1845.

__Welhavens skolegang__


Wergeland likte seg dårlig på katedralskolen. Det eneste lyspunktet var norsktimene, der han ble undervist av Lyder Sagen. Sagen skulle få stor innflytelse på Welhavens syn på diktning i årene som kom. Welhaven ble etter hvert ansatt som lektor i filosofi, og senere professor, ved et universitet. Selv om han i dag ikke h ar et like stort navn som Wergeland, hadde han i sin tid også mange tilhengere, og studentene hans gikk i protesttog da Stortinget ville redusere pensjonen hans.

Hans siste år: De siste årene var han plaget av Parkinsons sykdom. 12 november 1868 samlet 100 akademikere seg og gikk fanetog til Welhavens bolig. Han ble hyllet av Bjørnstjerne Bjørnson i diktet ”de norske studenters hilsen til Professor Welhaven”. Welhaven levde tilbaketrukket i Christiania, til sin død i 1873.

__<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 110%;">Welhaven vs. Wergeland __
<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 110%;">Det var flere grunner til att konflikten mellom dem ble som den ble. Begge deltok aktivt i samfunnsdebatten om hvordan Norge skulle bli etter løsrivelsen fra Danmark i 1814 <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 110%;">Wergeland kjempet for folkeopplysningen og at Norge selv skulle skape den nye nasjonen på norsk grunnlag, de ville kvitte seg med alt Dansk påvirkning. <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 110%;">Welhaven mente at kontakten med Danmark var veldig viktig, og at Norge sin kultur skulle bygges på andre land. Welhaven hadde også et problem med diktings måten til Wergeland, han mente at fantasien, uordenen og uklarheten hans stred i mot diktingens regler. Han kritiserte diktingen hans totalt, og ville overbevise han om att han ikke hadde noen dikterevne.

__<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 110%;">Kjærlighets trekant dramaet __

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif; font-size: 110%;">Forskjellen på diktings syn til Welhaven og Wergeland gjorde at de ble svært uenige. Men personlig tror jeg dette gjorde diktingen enda bedre, att de sto på sitt. Begge to var svært opptatt av romantikken og har flere dikt som viser dette. Wergeland beskrev sin kjærlighet som ekte og konkret, han skrev om egne kjærlighets erfaringer, som var veldig mislykket, det gjorde att han skrev dikt som en hyllest til kjærligheten. Wergeland mente att kjærligheten var limet mellom det åndelige og det sanselige. Dette endret også livssynet til Wergeland. Diktene, skabelsen, og mennesket messias viser godt dette. Welhaven sitt syn på romantisk dikting var helt motsatt, diktingen hans helte mer mot den tapte kjærligheten med dyp vemod. Dette har nok veldig mye med den nære kontakten han hadde til Camilla Wergeland, hvor de hadde et hemmelig forhold, og de møttes i skjul for å skåne Henrik Wergeland, Camilla var villig til og gifte seg, men ble veldig usikker ettersom det var mye av og på, og etter noen år avbrøt hun forholdet ved å skrive et brev til han, som endte det hele. Typisk romantisk historie hvor de ikke får hverandre til slutt! Welhaven skrev et dikt om hvordan han sitter og savner etter det han aldri fikk.

media type="file" key="norsk_fagdag.mov" width="524" height="465" align="center"